Felirat: Gabi bg44@freemail.hu
Happy feet- Táncoló talpak
Jó szórakozást!
A szülei a szokásos módon ismerkedtek meg...
... a dalból szerelem lett…
… és a szerelemből tojás.
Memphis?
- Sikerül édesem? - Persze, láthatod.
Jó melegben van.
Nagyon vigyázz rá!
Ó, mintha már meg is mozdult volna.
És ahogyan az szokás…
… a pingvinmamák elmentek halászni…
… az apák pedig otthon ma- radtak kikölteni a tojásokat.
- Ugye rád bízhatom drága? - Hát persze édes.
Várni fogunk rád a két magányos szív.
Ég veletek.
Ég veled Norma, nem kell aggódnod értünk.
Mikor mindenki elmegy.
Mi maradunk.
Mikor eltűnik a nap.
Mi maradunk.
Legyetek bölcsek testvéreim.
Bujatok össze.
Melegítsd a tojást.
Bujatok össze.
Osztozz a fagyon.
Mindannyiunknak ki kell állnunk a jeges széllel…
… és csak így élhetjük túl a végtelen éjt…
… zengjen fel hangotok testvéreim…
… magasztaljátok a nagy Guinuszt,
aki tonhallal áldotta meg a szívünket, és hallal a hasunkat.
Van egy parancsolat testvéreim…
… amely minden másik szabály felett áll:
- A tojást soha semmiféleképp… - Látod nincsen semmi baj.
ne ejtsd el.
Semmi baj, semmi baj.
A hosszú téli éjszakán át éneklő sok ezer pingvin közül…
… Memphis volt az, aki a legbuzgóbb…
… módon könyörgött, hogy forduljon meg a föld és térjen vissza a nap.
Memphis?
Na mi a helyzet öregem?
Nem tudom, egy árva neszt sem hallok.
- Lehet, hogy üres. - Kicsim.
- Nekem adod? - Gloria!
Hagyd csak Maurice, semmi baj.
Előfordul ilyesmi, Memphis.
Igen.
Halljátok ezt?
Igen.
Hallak kicsikém, hallak gyere. Apa vár idekint, hallak gyere.
Ó, egészséges baba Maurice!
Kidugta a kis lábát!
Ó, és most a másikat is!
De mintha ez különbözne.
Kicsi Mumble hová mész!
Gloria.
Hagyd, hagy nevezze úgy, ahogy akarja.
Mumble! Mumble!
Jól vagy?
Fázom. Fázom.
Ó, rá se ránts, majd megszokod.
Gyere fiam, gyere apához.
Nézd! Mit szólsz ehhez?
Kicsit mintha gyenge lábakon állna.
- Mi bajod? - Semmi.
Mond mit csinálsz fiam?
Hát örülök apa.
De a lábaddal mit csinálsz?
Hát a lábam is örül.
Kérlek ne csináld ezt a többiek előtt.
De miért?
Mert nem pingvinhez méltó.
Értem.
Na jól van gyere mássz be és melegedj meg.
De vigyázz a kis csőröddel!
Jól van… semmi gond.
Hol vannak? Miért nem jönnek?
Fohászkodjunk, hogy a nagy Guin ne sújtson minket éhínséggel.
Miért tenné? Teljesítettük a kötelességünket.
Szóval mikor jön anya.
- Nem mozdulok, egy tapodtat sem. - Úgy van.
De honnan tudom majd, hogy melyik az én mamám?
Megismered őt. Ha jön fel- derül az ég és nevet a jég.
És ha dalol, majd kiugrik a szíved.
Látom őket!
Ott vannak.
Megjöttek! Megjöttek!
Asszonyok! Asszonyok!
Megjöttek az asszonyok!
Mumble gyere ide.
Mumble gyere vissza!
Mumble!
Anya!
Mumble!
Nem látlak Mumble hol vagy?
Memphis?
- Hát itt vagy kedvesem. - Memphis.
De hol van a kicsink?
Hát ő valahol…
Megkeresem.
- Elveszítetted őt? - Dehogy.
Memphis!
Anya! Anya!
Állj!
- Gyere csak ide. - Nem Mumble maradj ott!
Mi történt a lábával?
Ó semmi, ez csak egy buta kis játék majd kinövi.
Mama.
- Istenem Memphis, annyira gyönyörű. - Ugye, hogy az?
- Fiókám. - Mami.
Hoztam neked valamit. Nyisd ki a csőröd.
Van-e ennél szebb a földön.
- Jó reggelt osztály. - Jó reggelt Viola néni.
Jól van. Ma elkezdjük a legeslegfonto- sabb leckét, amit valaha tanulni fogtok…
… itt a pingvin elemiben.
Tudja valaki mi az? Bárki? Senki?
- Seymour? - A halászás?
Nem. Mumble?
- Nem az, hogy nem szabad sárga havat enni? - Nem, nem erre gondoltam. És te?
- A szívdalunk Viola néni. - Úgy van. Köszönöm Gloria.
A szívdalunk nélkül mi vajon igazi pingvinek vagyunk?
Neeem.
Csakhogy gyerekek ez olyasmi, amit nem tőlem tanultok meg.
Tudja valaki, hogy miért? Ki tudja? Senki sem?
Azt nem lehet mástól meg- tanulni. A szív dalát...
... mindenkinek magának kell megtalálni.
- Nagyon jól mondod Gloria. - A szív dala bennünk szól belül.
- Az a mi igazi hangunk. - Nagyon jól mondod.
Köszönöm Gloria. Nagyon okos vagy.
Nos, most mindenki maradjon csendben. Figyeljetek, és várjátok a dalt.
Meg van. Nekünk is!
Csak saját dal! Igen Seymour?
Szerelmes hipp- hopp erre min- den lány beindul, nagyon szép.
Tanárnő! Jöhetek én?
Gloria már vártam, hogy jelentkezz.
Az éjszaka lassan közeledik annak, akinek többre van szüksége...
… és majd nappal a pingvinek annyi tojást raknak amennyi...
Most még nem tudom, hogy van tovább.
Szép volt Gloria.
Gyönyörű dal.
Nos Mumble, most te is meg- mutathatod, hogy mit tudsz.
Az enyém, úgy van "bum" meg, hogy…
… és megint "bum".
- Ez szól benned? - Igen, szép?
- Ez még csak nem is dallam. - Nem az?
Nem bizony. Na mutatok egy dallamot.
Ó, értem.
Ez meg kicsoda?
Mumble. Memphis és Norma Jean gyermeke.
Ó, a kis ugrabugráló.
Ennek nincs semmi ríme!
Bizony, és egy cseppet sem vicces.
Ha nem szólal meg benne a dal, hogy lesz belőle pingvin.
És ez a hang megsebezi a füleket.
Ilyet még soha nem láttam… pedig mind a kettőtöknek gyönyörű hangja van.
Ez érthetetlen. Nem érte valamilyen baleset amikor még a tojásban volt?
- Nem semmi. Rendben ment a költés. - Értem.
Jól mondom édes?
- Igen, de elég kemény hideg telünk volt, - Hát igen.
- és egy kicsit később kelt ki… - Igen, igen értem.
Lehet, hogy majd egész életében egyedül kell élnie.
Ez az. Igen.
Sosem ismeri majd meg a szerelmet.
Kérlek Viola, adj tanácsot, mégis mit tehetünk érte?
Nos forduljatok Astrakhan asszonysághoz.
Mrs. Astrakhanhoz?
Hát ha valaki akkor ő majd dalra fakasztja Mumblet.
Nincs hangja? Nincs hangja?
Az ki van csukva. Minden kicsi pingvinben van hang.
Ha én kitanítlak, úgy fogsz dalolni, hogy mindenki libabőrt kap majd tőled.
Nos figyelj. Először is találni kell egy érzést…
… az érzés lehet szomorú érzés vagy fájdalmas érzés.
- Nos van érzés? - Aha.
Na akkor most kiereszthe- ted, és engedjed kitörni.
- Mumble. Most mit csinálsz? - Engedem az érzést kitörni.
Csillagom, akarsz találni majd egy gyönyörű lányt?
Akarod majd, hogy legyen tojásotok?
Ó igen.
Na akkor dalolj. Nem mozdul a láb, egy tapodtat sem.
- Maradj veszteg! - Csillag, csillag kacsints rám…
Elég! Jól van, új próba új módszer.
Felejtsd el a tested, és néz bele a lelkedbe, és érezd az érzést.
Hatalmas érzés, olyan hatalmas, hogy teletölti a tested.
Ki kell engedni, különben robbansz. Nos, most kinyitod a pici csőröd.
Felemelkedsz, és zeng, zeng…
Te kicsi fióka ez kész katasztrófa. Soha nem ért ilyen kudarc, soha, soha.
- Szerintem aranyos amit csinál. - De ha egyszer nem pingvinhez méltó!
Miért baj az, ha ő egy kicsit más? Legalább van egyénisége.
Ne különc legyen, csak egyszerű normális pingvin.
Jaj, de jó nekem, nincs több iskola. Mehetek dolgozni veletek együtt.
Szó sem lehet róla! Nem mész te sehová amíg ki nem jártad az iskolát.
Meg kell erősítened a hang- szálaidat. Ez a dolgod.
- Megpróbálom apa. - Ez a beszéd.
Mi a vége annak a szónak, hogy diadal?
Dal.
Úgy bizony. Egy szép zengő dal.
Megyek halászni.
Azon az első nehéz nyáron, amíg a szülők nap, mint nap…
… a tengerhez jártak, hogy elássák ivadékaikat hallal…
… Mumble kereset egy helyet ahol senki nem szól rá…
… ahol egy táncos talpú pingvin azt csinálhatja amit csak szeret.
- Hé te! Mit csinálsz itt vízimadár? - Én semmit és ti?
- Semmit, csak leszálltunk bekapni valamit. - Enni akartok itt?
Ne, ne bántsatok, várjatok! Én pingvin vagyok.
Ahogy mondod? Az úszikálók is halat esznek…
… és az olyan repülő madarak mint én, úszikálókat és halat esznek.
Mostanság elég kevés a hal. Úgyhogy…
- Hé elég! Nincs veszekedés. - Várjatok! Ezt nézzétek.
Elég vicces az tény.
Figyelj fájdalommentesen oldjuk meg. Na készülj fel.
- Hé, mi ez a valami a lábadon? - Mi? Mármint, hogy ez?
Állj ne, azt ne hozd szóba!
Csendet! Fogjuk fel a kér- dést utolsó kívánságként,
márpedig azt teljesíteni kell.
Kezdődik.
Három szóban felelek neked; elraboltak az idegenek.
Csendet!
Na figyelj öcsi! Szörnyek járnak a jégen, ők nem olyanok, mint mi vagyunk.
Nagyobbak, vadabbak és intelligensebbek.
- Tudod, honnan tudom? - Honnan?
- Onnan, hogy elkaptak, onnan tudom. - Ez hihetetlen.
Mi az, hogy hihetetlen?
Ez nem kamu! Fent ülök a sziklán, nézzek körül és egyszer csak…
… elkapnak, ronda nagyok voltak…
… olyan pingvinformák nagy lapos képük volt és elől volt a szemük.
Se csőrük, se szárnyuk, és a szár- nyuk az pedig csak két rúd volt.
Megbökdöstek, megkötöztek,
leszíjaztak és tövig belém döfték a hegyes micsodájukat...
… és a világ elsötétült.
Ez szörnyű.
És amikor felébredtem ez volt a lábamon, és minden madár rajtam nevetett…
"Hé mi van öcsi megpatkoltál?" Rettenetesen megalázó volt.
- És azután? - Hisz mondom megaláztak, mit akarsz még?
Fel is falhattak volna.
Igen, igen, de a panaszos rikoltozásom biztosan meglágyította a szívüket.
Akkor én is meg tudom lágyítani a szíveteket?
Logikus kérdés, de nem.
- Enni akarunk nem bújócskázni? - Mássz már ki!
- Gyere ki beszélgessünk még. - Ne!
Ezt aztán jól megcsináltad, most majd éhesek maradunk.
Ezt aztán jól elszúrtad!
- Miért hagytok itt, áldozat vagyok? - Mi meg éhesek vagyunk, ehhez mit szólsz?
A kis Mumble lakatot tett táncos szívére, csendesen meghúzódott dalos ajkú…
… társai mögött, és csak az ábrándjainak élt.
Milyen világ terülhet el ott messze a jégmezőkön túl?
Vajon van-e olyan hely ahol egy olyan pingvin is, aki nem tud dalolni…
… megértő társakra találhat?
Az őseink ezer nemzedékkel ezelőtt…
… az úszást választották a szárnyalás helyett.
Ti ifjú pingvinek, amikor először a tengerbe merültök…
… az ő döntésük gyümölcsét élvezitek.
Éhséges időket élünk testvéreim…
… de az ősi pingvinbölcsesség segítségével…
… ezt a próbát is kiálljuk…
- Bla bla, bla, bla. - Ejnye Norma.
Hogy jön ő ahhoz, hogy ne avassa felnőtté a fiúnkat.
Ártott neki ez a szegény gyerek.
… őrizzétek méltón szokásainkat, és méltón képviseljétek a pingvinek büszke népét.
Éljen!
Tudod mit? Mi tartunk egy külön felnőtté avatási ünnepet.
- Komolyan mondod? - De még mennyire. Éljen!
- Rajta, rajta, rajta! - Hagyjátok abba.
- Apa. - Memphis.
Rajta, rajta, rajta!
- Ügyes légy nagyfiú. - Igyekszem anya.
- Élvezd ki minden percét. - Rendben anya.
- Vigyázz az idegen állatokkal! - Igen, vigyázok.
Főleg a leopárd fókákkal, és a gyilkos bálnákkal.
Hiába Noah, záp tojás volt és az is maradt. Ez a kölyök egyszer még bajt hozz ránk!
Hé srácok!
Várjatok meg!
- Szerintetek, ki legyen az első. - Kezd te.
- Ez meg ki volt? - Nem tudom.
- Ti látok vért? - Nem.
Na mire vártok?
Szia Gloria, te vagy az, aki a báját ránk szórja.
Gloria.
Bocsánat.
Vigyázzatok nem tudok megállni!
- Gloria. - Igen?
- Tudod te nekem olyan vagy, mint a… - Halak.
- Igen, mint a halak. - Nem halak!
- Gloria na fogtál? - Nem, még nem sikerült.
- Én neked adom. - Kedves tőled, de ez a te halad.
- De én neked akarom adni. - Nem, ezt te fogtad, és te is edd meg.
Én azt akarom…
Rabló sirály!
Gyere vissza!
- Lélegzik? - Az lehet, de nem eszik.
Mumble? Jól vagy?
Mumble.
Itt van a halad.
Mi?
- Edd már meg ezt a vacak halat. - Ó, jól van.
Köszönöm Mumble finom volt.
Isten veled.
Ezen a szép napon, amikor felnőtté lettünk, egymásba és a tengerbe estünk…
… hallgassuk meg az osztályelsőt…
… a szép Gloriát.
- Mumble? - Igen?
- Szerintem te csak hallgasd. - Persze.
- Jó? - Igen.
- Bocs. - Semmi baj.
Bocsánat.
Nagyszerű vagy. Ez gyönyörű volt.
Menjünk! Látni akarom azokat az uszonyokat!
Gratulálok. Jó vicc volt.
Reszketek a félelemtől.
Nagyon kicsi, és ez már érték.
Teljesen rémült vagyok.
Gloria?
Srácok?
Bujatok már elő vagy én megyek le hozzátok.
- Öcsi ez csúcs volt! - 10 pontos ugrás.
Csak 9.
Szerintem több.
Nézd, szeretne valamit.
Ne menekülj kiscsibe, a bácsi úgyis bekap.
Majd bekapod, ha elkapod!
Jaj mama menjünk innen!
Nekünk kell fél óra.
Hogyan?
Csináld csak ezt megint barátom. - Mit?
- A figurát a lábaddal. - Ja ezt.
- Gyerünk, muti, muti… - Ez csak topogás. Ilyen.
Ó, szuper, szuper.
… és tudok ilyet is…
- Ez fájt. - Bibis lett a pofid, butus fóka.
Fáj a feneke, dehogyis ez a feje.
- Jól vigyázzatok, tudom hol laktok! - Úgy hívják szárazföld, hájpacni.
Csússz erre máskor is fóka móka.
Pá pufóka.
Nagyon jó; "Pá pufóka".
Meddig agyaltál ezen a poénon haver?
Én mondom haláli jó a dumád.
Bocsika. Bocsika.
Hé, nem jössz velünk nyurga?
Miért van talán valami fontosabb dolgod?
Nincs.
Akkor szed a virgácsod bolyhoska. Gyere.
- Hé barátocskám, szeretsz bulizni? - Bulizni? Azt hiszem igen.
- Akkor velünk a helyed. - Mi pörgetjük fel itt a helyet pajtás.
Itt mindenki olyan… spontán.
Spontán.
- Pedig most le vagyunk törve. - Ja szakad a tápláléklánc.
- Mindenki kicsit depi. - De azért mindenki a párjával táncikál.
Ezt nézd meg! Ezt nézd meg!
Nahát ez kavicsot eszik!
- Hallottátok ezt? - Kavicsot eszik.
De egy kő volt a csőrében.
Az nem sima kő haver. Az a szerelem kavics.
- A fészekhez való. - Aki a legtöbb követ gyűjti, az nyer.
Tudod, chicachicabumbumbum.
Titeket nem érdekelnek a lányok?
Honnan veszed?
Nélkülünk a lányoknak nincs, bum.
Akkor miért nem gyűjtötök követ?
- Nekünk nem kell kő. - Miránk tapadnak a nők, mi vonzzuk őket...
-… mint a mágnes. - Lested a profikat nyurgaláb.
- Szia édes! - Hogy s mint?
Na mi van srácok, mit pislogtok?
Gyere, ide megsúgom.
Na tetszik a felhozatal?
Bocsi fiúk kevesek vagytok.
Mitől vagy ilyen savanyú nyanya.
You like, like you, you want it, I have it, you can have it…
Nézd, ezeket a lábakat baba!
Megérkezet!
Ezt kitől tanultátok?
- A nyurgától. - Ő nem idevalósi.
De velünk van.
Megmutatjátok még egyszer.
- Nem, nem, nem, bocsi lányok. - Hagyunk holnapra is.
- Csupa kavics van a ti fejetekben fiúk?
- Sziasztok. - Hagyjuk, várja csak őket a vágy.
- Igen, várjuk ki a tojás idényt. - És akkor majd támadásba lendülünk,
- és lerohanjuk őket. - Mert az amigók hódítók.
Én nem lehetnék hódító?
Barátom te csurig vagy csá- berővel, veszedelmes vagy tesó.
Ezt komolyan gondolod?
Ne viccelj? Aki így mozog annak tutira a lába előtt hevernek a nők.
Ezt nem mondanám.
Halljátok ezt a dumát fiúk, meg kéne zabálni.
Na idefigyelj nyurga. Kizárólag nekem van…
… egy kicsit több karizma, mint neked senki másnak.
Valakinek a nagy ar- ca eltakarja a napot.
Savanyú a szőlő, de mit hallok!
A tömegek akarnak valamit.
Engem!
Jól érzem magamat.
Hé fiúk most hová mentek?
- Gyere lelépünk. - Vándormadarat játszunk.
- De az a valami az mi volt? - Mi honnan tudnánk?
- Mi pingvinek vagyunk. - És annak is elégé kicsik.
De honnan kerülhetett ide?
Olyan különös tárgy olyan idegen.
- Miről beszél? - Fogalmam sincs, valami idegenről.
Én nem ismerek idegent, egyszer, ha bemutatnak egyet az már nem idegen.
De fiúk mi rejtélybe botlottunk, egy nyugtalanító titokba.
- Na és? Üljünk le nyugtalankodni? - Nem.
Barátaim a végére kell járnunk a dolognak.
Barátom mondok én neked valamit. Gyere ide, nem kell félni.
Válaszokat vársz?
- Igen. - Ennyi a gondod?
- Igen. - Más semmi?
- Semmi. - Akkor pofon egyszerű.
Menj el Lovecasehoz.
- Ramon te egy zseni vagy. - Köszönöm.
Akkor kérhetnék egy kis elismerést.
Hajlong, hajlong. Elég, mert még elbízom magam.
- Ki az a Lovecase? - Lovecase a nagy guru.
Őt kérdezd meg.
- Ő minden kérdésre tud választ. - Tényleg?
- Úgy bizony és sosem téved. - Soha.
De előbb szerezned kell egy követ.
Csendet kérek. Egy intő szó a közönségnek…
… hölgyek, pórul jár az, aki idenézz, mert a tekintetem megidéz.
Szóltam hozzátok. És most meglátok, mert előtettek áll a nagy Lovecase…
élőben, csak itt csak most és csak egyszer.
Kérem az adományodat.
Jól van, és most kérdezhetsz.
Mr. Lovecase, eltűnt a feleségem él-e még?
Él-e. A tojó él-e? Mond el mi a jó mi a tré.
Szóljatok szellemlények.
Igen, a nejed él és gondol rád.
- És most egy másik pingvinnel él? - Egy kavics egy kérdés. Menj!
Ó bölcs guru, kérlek arra felelj. Lehetek olyan gazdag, mint te?
Szép álom édes álom. Menj!
Gyerünk menj te következel.
Pingvinek kérem, csak sorjában.
Mi vele jöttünk, együtt vagyunk. Egy nagyon szép kérdése van.
- Mond bátran. - Csak ne nézz a szemébe.
- Téged raboltak el már idegenek? - Micsoda ez meg miféle kérdés. Menj!
Ismerek egy rabló sirályt annak a lábán is, van egy olyan dolog…
… és őt egyszer már elrabolták az idegenek.
Ez barátom az én szent talizmánom.
A talizmán,
- amit lám maguk a szellemlények bíztak rám… - Szellemlények?
… amikor a megvilágosodás során útra keltem…
… a messzi tiltott partra.
Hallod a kart.
Jól szól.
És láttad a szellemlényeket?
Én látom és hallom őket, a számmal beszélnek. Úgy ám!
Áthat az erő, ettől vagyok én az örök nyerő.
És mond elől volt a szemük? Megbök- döstek? Leszíjaztak? Lekötöztek?
Elég!
Túl sokat kérdezel. Neked nincs elég köved.
De hiszen egy kérdé- semre sem válaszoltál.
Lovecase kérdezhetek?
- Nyugi már! - De mi mind kérdésekre várunk.
Csöndet!
Szent színem elé hoz- tátok ezt a jöttmentet.
Ezt a gaz kételkedőt. Aki egy rablósirályhoz hasonlít engem.
A hangok sikoltoznak a fejemben. Azt mondják Lovecase, ki ez az ostoba?
Küld el! Menj el! És sokasodjék.
Jut eszembe. Menjünk mind békével és sokasodjunk.
Szeressük egymást.
- Párzási időszak van. - Máris?
És most visszavonulok és elhelyezem magam a jámbor élvezetekben.
- Hölgyeim ki az első? - Én.
Hé, állj meg egy pillanat, és velünk mi lesz?
Halljátok oly kevés a szeretett a világon.
Forduljatok a felebarátotokhoz.
Fel a szárnyakkal, és ölel- jétek meg egymást szeretettel.
Mi a titka ennek a pasasnak?
- Hé, mit ölelgetsz engem? - Lovecase mondta.
- Jól esik nem? - Szállj le rólam!
- Hé, nyurga nálatok otthon vannak kavicsok? - Mi nem gyűjtünk köveket.
- Nem? Miért nem? - Mi a jégen élünk.
- És mivel hódítjátok meg a lányokat? - Hát… énekel.
Ez haláli most linkelsz mi?
Nem mi valóban éneklünk, és ha egy lánynak tetszik a dalod…
Ó, és neked is meg van az a bizonyos?
- Egy nyurga szépség a múltból, akit szeretsz…
-… akiről sosem beszélsz? - Hát igen.
Menjünk és nézzük meg, biztos vannak barátnői.
Kedvelem a kiruccanásokat.
- Nem fog működni. - Ezt miért mondod?
- Párzási idő van. - Csak énekelsz neki, és le van vajazva.
Pont ez a probléma, nem tudok.
- De hisz madár vagy. - A madarak mind tudnak énekelni.
Próbálj meg így énekelni.
Hát jól van. Várva vár rám…
- Mit csinál? - Azt hiszem, hogy énekel.
Ez nem ének. Ezt már nem bírom továbbhallgatni.
Egyszer hallottam egy állatot így csinálni, de az már halott volt.
Látod, de amikor ő énekel, akkor majdnem kiugrik a szíved.
- Te valóban nehéz eset vagy. - Nyugalom van megoldás.
Azt mondod?
- Azt bizony. - Igazán?
Igen. Gyere mondok neked valamit.
Gyere közelebb.
- Akarsz énekelni? - Igen.
- Biztosan? - Biztos.
- Ugratsz engem? - Nem.
Akkor el van intézve.
Komoly? Minden gondom elszállna, ha megtanítanál énekelni.
Énekelni fogsz, csak csináld azt, amit mondok pontosan úgy, ahogy mondom.
Rendben.
- Mondtam, hogy rendben? - Nem.
- Akkor mit mondtam? - Hogy tegyem pontosan azt, amit mondasz.
Pontosan, úgy ahogy mondom.
Ez nem fog működni.
Mumble!
- Hello Gloria. - Szia.
Nem is te énekelsz?
Hát persze, hogy én énekelek. Tetszik?
Nagyon tetszene, ha tényleg a te hangodat hallanám.
Engem is hallasz. Nem hallod?
De igen, fordulj meg!
Miért?
- Lám csak lám. - Hát igen.
- Gloria… - Mond mire volt ez jó?
- Gloria. - Szeretnék neked...
Gloria.
Gloria kérlek, állj meg!
Ramon!
Gloria.
Mond mégis, hogy képzelted ezt?
Nem volt más ötletem…
Jaj Gloria, ne menj el.
Gloria. Gloria. Most erre énekelj.
Mumble most kínos helyzetbe hozol.
Nem kedves ez nem fog működni.
Táncoljunk mind együtt.
Gyerünk Mumble!
Mumble!
Gyerünk Viola kisasszony.
Ez felháborító!
Mit képzelnek ezek?
Hol van Noé? Ez már mégiscsak sok.
Memphis hallod. Ez a fiad, Mumble.
Mumble?
Ó ne, ez tényleg Mumble!
Csoda jó és még jobb…
Mumble!
Tessék Noah. Nézd!
A kezdetektől láttuk a baljós előjeleket, és lám mi lett a vége?
Lázadás!
Abbahagyni!
Hagyjátok abba ezt az örültséget!
Azonnal abbahagyni!
Gyakoroljatok már egy kis önfegyelmet!
Ez a hangzavar, ez a zaj, megfertőzi az egész közösségünket.
- Elment az eszetek? - De mi csak szórakozunk.
- Ez miért baj? - Mert pont az ilyen esztelenség hozta ránk az éhséget.
Bocsásson meg uram, nem tudna úgy beszélni, hogy azt mi is megértsük.
Szerinte én tehetek arról, hogy kevés a hal a tengerben.
Hát még mindig nem érted, hogy a túl- élésünk záloga a szelíd jámborság!
De te és a barátaid a bűnbe visztek mindenkit…
… és megsértitek a nagy Guint, és ezért tagadja meg az áldásait.
Ő az évszakok ura.
- Mindent ő ad, és mindent ő vesz el. - Úgy van!
Egy pillanat, hogyan okozna egy tánc éhínséget.
Ha nem a pogány bohóckodásod okozta az éhínséget akkor mi?
Talán valami külső dolog egy jégen túli dolog.
Sok minden van a világban amikről semmit nem tudunk.
- Rejtélyek. - Nyugtalanító titkok.
- Misztikus lények. - Igen, idegenek.
- Bolond. - Valóban léteznek.
Nem ők tényleg léteznek,
és értelmes lények talán még nálunk is okosabbak. Ki tudja?
Elzavarta a halakat és még eretnekséget is terjeszt.
- Hallasz valamit, - Nem akarok találkozni idegenekkel.
Abbahagyni, mert ez a széthúzáshoz vezet, a széthúzás pedig maga a vég!
Menj "táncos talpú" Mumble, száműzünk!
Ne félj kisfiam, nem kell sehova menned.
Épp annyi jogod van közöttünk élni, mint ezeknek a vén bolondoknak.
Kérlek Norma ezt bízd rám. - Apa.
Mumble? Mondj le ezekről a barátokról,
a furcsa gondolatokról és szokásokról...
Memphis!
... ha jámborak leszünk, és buzgón fohászkodunk, visszajönnek a halak.
- Úgy van. - De apa...
Figyelj rám! Én is csússzostalpú gon- datlan voltam és annak fizetjük az árát.
De Memphis mi köze ennek Mumblehoz?
Mert miattam lett olyan amilyen.
De hiszen nincsen semmi baj Mumblelel.
Lásd be végre Norma, hogy a fiúnk nem normális.
- Hogy mondhatsz ilyet igenis normális! - Hidd el, én jobban tudom.
- Az Istenért miről beszélsz? - Arról, hogy tojáskorábban elejtettem.
Memphis.
Mumble.
Istenem szegény kis Mumble.
De anya hisz nincs semmi bajom.
De igen van fiam.
Valamennyiünk érdekében kérlek hagyd abba ezt az idétlen táncolást.
Fogad meg a bölcs tanácsot. Adj vi- gaszt apádnak és bánd meg a teteidet.
De miért tenném hisz semmi értelme?
Megátalkodottságod nem hagy más választást.
Ne várj!
Kérlek kisfiam meg tudod tenni. Ez nem olyan nehéz.
Ne kérd azt, hogy változ- zam meg, mert nem tudok.
A döntés testvéreim imár végleges.
Mumble távoz!
Mumble…
Semmi baj anya, semmi baj.
Figyelj, mondok én neked valamit!
Kiderítem, hogy mi történt a halakkal…
... és visszajövök.
Engedjetek oda, engedjetek! Nem kell elmenned Mumble maradj.
- Te ne avatkozzál bele. - Nem!
- Gloria. - De apa, ez nem igazságos.
Gloria engedelmeskedj az apádnak.
- Csak rosszat hallott és nem tudta miért. - Miért? Miért? Miért?
Azt mondták, hogy rossz korban rossz helyen él.
Rossz korban rossz helyen él.
- Így hozták rá a bajt... - A bajt, a bajt, a bajt.
… a harag bűnbe halt.
Elveszett fiam én nem felejtelek el…
Ennyi szánalom van csak bennetek,
hű barátunkért Mumbleért.
Maradjatok meg magatoknak ti...
- Egységben erősek vagyunk. - És a bölcsesség útját járjuk.
Úgy legyen.
Újra…
Újra.
Rá se ránts nyurga.
Engem is semmire kelőnek tartott az apám, és lám mire vittem.
- Ramon muszáj ezt firtatni. - Nincsen semmi gond.
A feladat adott. Megtudni mi történt a halakkal.
- Hogy fogja megtudni? - Majd kitalál valamit.
Az idegenek.
- Mi? - Beszélnem kell az idegenekkel.
És hol találod meg őket?
- Lovecase. - De ő nem kedvel. Ő nagyon nem kedvel.
Az nem gond majd meglágyítom a szívét.
- És, hogy fogod ezt megtenni? - Könyörtelen lelki terrorral?
- Vagy szörnyű kínzással. - Sok kegyes kínzással?
- A daloddal? - Nem!
- Azzal megtöröd a jeget is. - Lavina!
Vettem. Köszönöm.
Lovecase itt vagy?
Lovecase!
Lovecase?
- Talán rosszkor jöttünk? - Tudjuk, hogy most nincs fogadóórád, de…
Egy kérdést tennék fel, és konkrét választ kérek.
Azt, hogy hol keresem a szellem lényeket?
Miért nem beszél?
Lovecase jól vagy?
Megtámadták?
Dehogyis fuldoklik túl szűk ez a fura valami a nyakán.
Ha tudtad, miért nem mondtad? Gyerünk fiúk együtt háromra.
Fiúk! Fiúk! Ne!
Állj ez fáj neki!
Jobban vagy?
Lovecase mond, hogy került ez a nyakadra?
- Ő talizmánnak kapta. - A misztikus lényektől.
Mi, hogy mégsem tőlük kaptad?
- Mi? - Nem tudja, miket beszél.
Te úsztál a tengerben, és valahogy beleakadt a nyakadba.
Az ki van zárva. Ő a mi gurunk.
Mond Lovecase láttad te egyáltalán a szellem lényeket?
De őszintén.
- Nem. - Tudtam én! Csak ámítás volt.
Ez mégiscsak valakié, és ha megta- láljuk őt majd ő letudja szedni.
Mutasd meg hol találtad és majd ott segítséget kapunk mind a ketten.
Két szó. Nem három.
- Görcsei vannak. - Nem. Várj!
Előző élet…
Mit akarsz mondani?
Elefántfókának képzeli magát.
- Nem, nem, nem, túl a hegyeken. - Át kell menni a hegyeken!
Át kell menni az elefántfókák völgyén.
Igen. Az elefánt fókák völgyén túlra.
- Várjunk! - Mi van?
Hangokat hallok.
- Mi? - Már én is hallom. - Hol?
Hangokat hoz a szél.
- Mumble! - Mumble?
- Mumble. - Milyen hangok ezek?
- Mumble! - Gloria?
Gloria?
- Gloria, de hol? - Gloria üldöz a szerelmével.
Ugye csak álmodom.
Csak akkor, ha én is.
Hogy kerülsz ide?
Ó a szerelem, ha éget bent…
és a szív, ha kegyes társra lel.
Ó Istenem…
Na merre megyünk kis táncosom?
Ó nem, nem. Ha most velünk jössz, talán soha nem térhetsz haza.
Annyi baj legyen.
Gloria te élhetsz a többiek között, de én nem.
Már mint mi nem. Mi nem élhetünk itt, hogy tudnánk vigyázni itt egy tojásra?
Ha mondjuk, lenne tojásunk.
Nekem nincs szükségem to- jásra, hogy boldog legyek.
Jó most ezt mondod, de mi lesz később,
amikor a barátaid közül mindegyiknek lesz tojása…
Nekem ott leszel te.
Ó, most fog örök hűséget esküdni.
- Gloria… - Most kezdi.
… tudod én más vagyok mint a többiek. Nekem néha kell az, hogy egyedül lehessek.
Velem van a baj nem veled.
Most nem merek belekezdeni egy komoly kapcsolatba.
Most megpróbálja elküldeni így akarja megvédeni.
- Mumble… - Most csinálja.
Mondhatsz, vagy csinálhatsz amit akarsz, de én veled maradok.
Ó ne, ne.
Ugyan már ne tegyél úgy, mintha nem örülnél nekem.
Most egy ellentámadást láttunk.
Látod pontosan ez a probléma, hogy így el vagy telve magadtól.
Jó. Most a baloldali egy mélyütést vitt be.
Miket beszélsz?
Gloria tehetséges. Gloria szépséges.
Mi?
Csak mert kipréselsz pár magas hangot.
- Nocsak talán nem tetszik, ahogy énekelek? - Másoknak biztosan bejön.
Másoknak?
Mások kedvelik ezt a stílust, de neked ez egy kicsit túl színpadias.
Micsoda?
- Tudod? Csicsás, giccses, affektált. - Affektált?
Úgy bizony.
Ezt pont te mondod, aki szerint, hú,
de cool ha valaki mást sem tud csak egy helyben pattogni.
… mint egy viszketeg bolha.
Te önfejű totyogó, motyogó bolond!
Egy jobbegyenes.
Barátom ez nagyon önzetlen dolog volt.
Gondolj arra, hogy sokkal jobb lesz neki nélküled.
Talál majd egy rendes megbízható pasast.
Elfelejt majd téged,
és nagyon szeretik majd egymást, és lesz majd egy csomó gyerekük.
Közben Gloria hízásnak indul és, és...
Ramon! Rossz kedve van, fáj neki a szíve.
Figyelj, figyelj, ne tartsd magadban, különben felrobbansz.
Ereszd ki a fájdalmat. Ne tartsd vissza magad.
Hagyd, hogy törjön ki. Most tapintatosan forduljatok el.
Ha elhagyja őt…
a lelkét örök búval dúlja fel.
- Állj meg, állj! - Fiúk elég, elég!
Nem kell több ének.
… és tudjátok mit mondott nekem? Ne titkolózz mond el, hogy mit érzel.
Ramon elég most már hagyd abba.
Nekem sosem volt egyet- len normális kapcsolatom.
Ezt a kiáltásom mindenki hallotta.
Végre kimondtam, ami bánt.
Megkönnyebbültem.
- Mi ez az illat? - Nem én voltam.
Menjünk tovább.
Mond csak, az elefánt fókák ugye nem pingvin húst esznek?
Nem tudom. De azt hiszem, hogy ők vegák.
- Mi? - Vegák. Hínárevők.
Na gyerünk Lovecase. Leugrunk.
Hogy ugorjunk, hogy ugorjunk, menjünk mind egyszerre.
Én is merek, én is merek, beugratom magam. Hé odanézz! Hova?
Tűnjetek innen pockok! Nem szeretjük a betolakodókat.
- Mi csak át akarunk menni itt. - Igen.
Csak nem akartok átmenni a távoli hegyeken, ahol a viharos vidék van?
Hát ha arra van a til- tott part, akkor igen.
Ha arra mentek, akkor biztosan találkoztok majd egy pusztítóval.
- A pusztítók azok idegenek? - Azok bizony.
Amint meglátnak téged, miszlikbe szabdalnak.
Elpusztítannak minden élő- lényt, ami az útjukba kerül.
Lehet, hogy ők pusztítják a halakat?
Megölnek azok minden élőlényt.
Ők irgalmatlanok, kegyetlenek és szörnyűek.
Lehetsz akkora bálna, mint egy hegy.
Ők akkor is kihúzzák a partra a tetemedet.
Felvágnak, kisütik a zsírod, és megesznek. Desszertnek.
Ma még egy böszme nagy bálna vagy,
de holnap már desszert.
- Ennek véget kellene vetni. - Jó ötlet, és mond milyen módszerrel?
Én szívesen beszélek velük, és meglágyítom a szívüket.
Remek. Ha beválik a trükköd, feltétlenül értesíts minket.
Gyerünk Lovecase, induljunk.
Viszlát Lovecase!
Kellemes kimulást.
Nem tudunk továbbmenni!
Megállunk!
Mi ez a zaj?
- Nincs zaj. - Sem horkolás, sem fuldoklás.
- Hol van Lovecase? - Hol a guru?
A bátor pingvin egyedül ment el a halálba.
Igen. Biztosan felszállt az ősök közé.
- Talán. - Ha ott is van.
Azt hiszem, hogy gyalog ment.
Gyertek, menjünk oda.
Igen, de halkan, ha lehet. Jó?
Lovecase?
Hello?
Van odabent valaki?
- Nem kell kiabálni. - Még meghallanak.
Nem nézz ki jól a nyoma.
- Meg is pihent itt. - És innen meg hasoncsússzot.
Ott van! Lovecase!
Meg vagy Lovecase.
- Jól vagy? - Kitartás. - Itt vagyunk veled.
Mit mondasz?
Nézzétek! Egy rakás talizmán.
Tarts ki még Lovecase, a közelben kell lenniük.
- Helyes nem hagytak volna itt ennyi kincset. - Nem, nem.
- Mond, hogy béke velük. - Béke veletek!
- Lovecase. - Mi történik vele?
- Ebből nagy baj lesz! - Semmi baj. Nyugalom.
Ne féljetek!
- Ezek hidegtálnak néznek minket. - Meg halnak.
- Ó, meg fogunk halni. - Mami, mami, mami!
Kapaszkodjatok, ne essetek a tengerbe!
Ott van fent Lovecase!
Lovecase tarts ki, jövök!
Viszed el innen ezt a nyálas nyelved!
- Ezek labdáznak? - Nem hinném!
Nem, ezek vacsoráznak.
Vigyázz!
Lovecase!
Kapj el!
Köszönöm testvérem. Köszönöm.
Ó, megmentőm. Hála, hála, hála, hála.
Elég volt!
Nagy büdös szerencsétek van bálnák! Ti a nagy Lovecase-al álltok most szemben.
… és hű barátjával Mumblelel.
Lovecase adj nekik!
Távozatok sátáni halak! Na mi lesz már!
Menjetek innen tünés, pucolás! Menjetek haza anyucihoz!
Tűnjetek innen vagy utánatok úszom. Levadászlak titeket!
Ez elég magasnak tűnik.
- Világuralomra törnek. - Ez egy nagy bánya.
- Hát ők csinálják? - Úgy van, nincs mit tenni ellene.
- Talán nem is tudják, hogy létezünk. - Mondok én neked valamit.
Innen nem vezet út tovább. Vége van.
De te megtettél mindent, ami pingvinileg lehetséges.
- Láttad az idegeneket. - Erről tanúságot teszünk.
Megmondjuk a fapofa társaidnak, hogy kérjenek bocsánatot tőled.
- Most induljunk szépen haza. Rögvest. - Úgy legyen.
Megtennétek nekem valamit?
- Persze. - Mire gondolsz?
Nézzétek meg, hogy van Gloria...
Mi?
-... és az anyám? - Mi?
És az apámnak pedig mondjátok meg,
hogy megpróbáltam.
Na jó, mit forgatsz a fejedben?
Megyek és visszaszerzem a halainkat.
Ne már, hogy szereznéd vissza?
Jó visszajutást barátaim!
A mindenit ez leugrott.
Mama mia. Ezt nem hiszem el.
Elvezet minket ide a világ végére csak, hogy megnézzük, hogy lesz öngyilkos.
Nem! Túlélte. Odanézz!
Idióta pingvin.
A legelső repülő pingvin a világon.
Hiába, nem csak a teste, de a lelke is nagy.
Nagy bizony. Sokkal nagyobb, mint a miénk.
Hé, én szólok a nagy Lovecase, régebbi nevemen a guru!
Teszek róla Mumble, ha már nem leszel, akkor is mindenki ismerje meg a neved.
Hé, hé!
A harag erőt adott Mumblenek.
Követte az idegeneket, pedig azok rég eltűntek a szeme elől.
Messzebb merészkedet, mint bárki valaha a fajtársai közül.
Oly messzire ahonnan nincs visszatérés.
Elragadták őt a nagy áramlatok, és vitték, sodorták…
… egyre messzebb a végtelen óceáno- kon át, egy ismeretlen világ felé.
Bocsánat, de megmon- danád, hogy hol vagyok?
A mennyországban. A pingvin édenben.
- És ez császár föld közelében van? - Ott van, ahol csak akarod.
Ússz egyet pajtás. A víz valódi.
Azt mondják az idegenek pontosan olyanok voltak…
… amilyenek a rabló sirály leírta őket.
Bocsánat, de miért ve- szitek el a halainkat?
Nagyra nőt és csupasz testű pingvinek, az arcuk lapos volt és nem volt csőrük.
Miért veszitek el a halainkat?
Éhen fogunk halni miattatok.
Nem, nem, nem! Várj!
Ó, Istenem.
Üdv nektek! Üdv császár földről!
Mondjátok, miért veszitek el a halainkat?
Biztos nem szándékosan, de nagyon nagy bajt okoztok vele.
Válaszoljatok, ha értetek engem? Biztos ti is tudtok beszélni?
Idegenek! Értsetek meg, szükségünk van a halakra!
Kérlek, válaszoljatok nekem!
Idegenek ellopjátok tőlünk a halakat!
Három nap után, Mumble elvesztette a hangját.
És három hónap után…
… kis híján az épp eszét is.
- Hát megtaláltad a halakat? - Anya?
Anya?
- Szerbusz kicsim. - Anya!
Nyurga, bármit is mondtak rólad mi melletted álltunk mindig.
És hamarosan hazajössz, ugye?
- Hagyjátok had egyen. - Ne törődj velük, menj csak enni.
- De van itt elég hal nektek is. - Semmi baj kisfiam mi ráérünk várni.
Anya! Anya! Várjatok! Rengeteg hal van itt.
Hé!
Hahó!
Ez nem az a táncoló fiú?
De annak tűnik. Hogyan is hívják?
Azt gondoltam, hogy meghalt.
- Barátaim figyeljetek barátaim! - Úgy tűnik nem.
Barátaim fontos híreim vannak.
Megtudtam, kik veszik el a halainkat.
- Megjött a bolond. - Az idegenek.
Kapcsolatba léptem velük.
Az idegenek ők viszik el a halainkat.
Figyelmeztessétek Noét és a tanácsot.
- Hé Mumble! - Gloria.
Nem hittük, hogy valaha is visszatérsz.
És lám.
- Mi van kislány minden rendben? - Emlékszel Seymourra?
Igen hello Seymour.
Hello.
Na és, melyik a te kicsid?
Mindegyik.
Ez a kis ének csoportunk.
Seymour ritmust ad a többiek meg énekelnek.
Ah, szóval nem te vagy a…
Nem, egyik dal sem tet- szett meg soha igazán.
Jaj, de örülök… mármint úgy értem… hogy… Már tudom kik viszik el a halakat.
Ők nagyok és kicsit csúnyák,
de Gloria, ha láttad volna amit csinálnak, és ide tartanak!
Ez izgalmas.
Hamarosan megjönnek, és ők segíteni akarnak nekünk.
Szóval sikerült beszélned velük.
Nem beszélnek pingvinül. Viszont ez nagyon bejön náluk.
Csináljátok ti is velem. Erre mindig odafigyelnek.
Ez miért tetszene nekik?
Akárhogy is, de szeretik.
Jól csinálja ez a táncos talpú!
Fiúk! Fiúk!
- Barátaim! - Nyurga!
Fiú, hogy mertél visszajönni?
Azt mondja megtalálta a hal tolvaj idegeneket.
És azt mondja, hogy jönni fognak és táncoljunk nekik.
Ez a dajkamese az idegenekről hazugság!
Mumble. Fordulj meg.
Ez meg milyen betegség?
Tőlük kaptad ezt?
Igen, de ne rémülje- tek meg, azt hiszem,
hogy az a célja, hogy megta- láljanak engem, semmi más.
Idevezetted őket? A nya- kunkra hozod az ellenséget!
Egy pillanat. Azt mondtad ez dajka- mese, és az idegenek nem léteznek.
Mert nincsenek is, de ha léteznének is csak egy bolond áruló hozná ide őket.
De muszáj nekik idejönniük, mert miattuk nincs hal a vízben.
Nekik kell tenniük valamit.
A halainkat a nagy Guin adta és csak ő veheti el!
De ha nem a nagy Guin veszi ki a halainkat. Akkor az idegenek.
A bolond visszatért csak, hogy gúnyt űzzön a szenvedésünkből.
A népünk éhezik, és ő azt akarja, hogy ugrabugráljunk.
Mi lesz az ősi bölcses- ség szavára hallgatunk...
… vagy hagyjuk, hogy megfertőzőn a rögeszméivel egy táncoló bolond?
- Hé, mutasd csak, hogy megy ez a toporgás. - Igen mutasd meg nekik Mumble.
Jól van, nem olyan nagydolog.
Nem, nem! Álljatok ellen!
That is.
Ne kövessétek!
Ne engedjetek a bűnös kísértésnek!
Zengjen fel a hangotok testvéreim.
Kiáltsátok az égre, hogy ellenálltok a bűnnek.
Ti jöttök kicsik.
Igen. Igen. Zengjen fel a szóza- totok, hogy a Föld is remegjen.
Még ha mindenki elmegy, mi maradunk.
Anya!
Barátaim!
- Anya! - Kisfiam!
Éljen az én gyönyörű kisfiam.
Csodaszép pingvin vagy.
Micsoda macsó.
És hol van apa?
Tudod ő most, rossz bőrben van.
- Az apád egy kicsit… - Mi?
Gyere, megkeressük.
Memphis?
Apa?
Mumble. Igazán te vagy az?
Igen apa. Visszajöttem.
Azt hittem…
… hogy…
Apa?
Születésed óta…
… rosszul bántam veled…
… te nem ezt érdemelted.
Apa.
Táncolj vele drágám.
Táncolj a fiaddal.
Sajnálom kisfiam.
Eltűnt a lelkemből a zene.
Dehogy tűnt el… próbálj meg… énekelni a testeddel.
Sikerülni fog biz bennünk.
Ó, drágám.
Emeld csak az egyik lábadat a másik után.
Ez az.
Igen.
- Megy ez? - Nem mondom jó.
Juj, mami, mami, mami, mami…
Szerintem táncolnod kéne.
Először csak egy. Most pedig már több ezer.
Közölni akarnak valamit?
- És mi a probléma? - Például az, hogy elveszük a táplálékukat.
És ez tarthatatlan állapot.
Halászati tilalmat kell elrendelni.
Ki kell jelölni a halászati területeket.
De nekünk miért kellene bármit is tennünk?
Néhány madárról van csak szó valahol az Isten háta mögött.
Mit tehetnénk értük?
Meg kell érteniük…
Úriemberek képviselőtársak beszéljük meg...
Az Antarktisznál nincs többé halászat!
Értesíteni kell róla minden halászhajót!
Úgy lesz egyre több, ha adod és kapod.
Halld meg,
és ad tovább.
- Mumble. - Anya.
Ó, igen halljátok. Induljunk.
Várom a visszajelzéseket. Gabi- bg44@freemail.hu